Forskere arbejder på at lave et kort over menneskets hjerne.
Måske det mest indviklede kort, der nogensinde er lavet.
Milliarder af neuroner som skaber billioner af koblinger.
Ved første øjekast virker de helt tilfældige.
Pas på. Det er varmt.
Men de er alt andet end tilfældige.
Koblingerne skal finde sted... i et bestemt mønster.
Det udfylder en bestemt funktion.
Koblingerne former os.
Det vi elsker... det vi hader...
Det vi siger... det vi gør...
Hver en handling vi foretager. Åbn hånden, Mickey.
- Sådan? - Nemlig.
- Fedt! - Og knyt den.
Når han tænker på bevægelser, ser vi hjerneaktivitet her og her.
Hjerneprogrammet kan bruges til robotproteser til folk som Mickey.
Jeg kan sparke røv i Tetris igen. Se her... jeg er sej.
Hvor er dr. Torres? Hun går glip af vores mest vellykkede test.
Send en sms til hende igen.
- Er der noget galt? - Lav aktivitet i temporalklappen.
- Er der noget galt med sensoren? - Eller med hans hjerne.
Book en MRI-scanning.
Jeg tog det med hjemmefra. Lægger du det sammen med det andet?
Jeg prøver at finde Torres.
Hvad så, andenårslæge? Du har en kittel med dit navn på nu.
- Hvorfor er du så glad? - Jeg må ikke sige det, så spørg ikke.
- Hvorfor har skabene ingen døre? - Ja... "Her er mine tamponer."
Der er en kittel til Heather Brooks.
- Virker han ikke underlig? - Dumpede han? Han gik lige efter.
- Og han kyssede mig. - Ja, det kan jo være det.
Jeg har også gang i noget.
- Her er ingen kaffe. Det er slemt. - Jeg kan ikke sige, hvem jeg kyssede.
- Hej. Jeg vågnede alene igen. - Jeg var ude til sent.
- For tredje nat i træk. - Jeg var bare i byen.
Jeg bestod eksamen. Du gav ikke lyd. Er der noget galt?
Alex, tal med mig. Alex...?
Jeg troede aldrig, hun ville gå. Fik du min sms? Jeg bestod eksamen.
Ja, jeg svarede da. Jeg skrev: "Tillykke!"
Jeg ville gerne se dig. Jeg hyggede mig sådan med dig.
- Ja, det var sjovt. - Jeg er klar... til det næste skridt.
- Det er ikke nogen god idé... - På arbejdet.
Jeg er med. Ses vi i aften?
- Du tilkaldte mig. - Ben Bosco har brækket anklen.
- På rullebåndet i lufthavnen. - Vi skulle til Alaska.
- For at se nordlyset. - Jeg hørte, at knoglen knækkede.
- Alt stoppede undtagen mig. - Og nu er vi her.
Undersøg patienten og tag et røntgenbillede.
- Hold mig informeret. - Jeg bestiller røntgen. Undskyld.
- Vil det ikke føles akavet? - Nej.
Robbins ved vel ikke, at vi dater? Jeg er ikke ude på at få fordele.
- Nej da. - Jeg vil holde privatlivet udenfor.
Ja. Skal vi holde det hemmeligt? Jeg har allerede fortalt folk det.
- Det må du også. Det vil jeg også. - Godt.
- Vi er på arbejde, så... - Tak, fordi du ringede.
- Hej. - Undskyld.
- "Tag kæresten med på arbejde" -dag? - Robbins har et teratom.
- Emma... dr. Marling skal observere. - Hvor dejligt.
- Det bliver vel ikke akavet? - For mig? Slet ikke.
Bliver det akavet for hende? Er hun bekymret for eksen?
- Fandens. - Mer? Hvad er der?
Ingenting... Jeg prøver at vælge et forskningsprojekt.
- Hvad vælger du mellem? - Jeg klarer det selv.
Smerten forsvinder ikke.
Jeg har konstant smerter i den venstre skulder.
- Hvad mener du er årsagen? - Det bør du vide. Du er jo lægen.
Ja. Undskyld, men du er jo min lærer.
Undskyld. Dr. Bailey...
Har du læst noget om forskning i portalvenetransplantationer?
- Hvorfor? - Der er deadline for at søge midler.
- Jeg har svært ved at vælge... - Du pisser dit territorie af.
Første år er man bange for at begå fejl, så man holder lav profil.
Andet år vil man tage noget fedt, blive udgivet, pisse territorie af...
- Portalvenen. Ringer der en klokke? - Det var din mors.
"Transplantat af portalvene fra hoftevenen."
Ellis arbejdede på det, da hun blev syg.
For fanden da.
Sådan et krus har jeg også.
Hvis du ikke diagnosticerer smerten, så fyrer jeg dig.
- Som min lærer eller min patient? - Ud!
Jeg har brug for hjælp med Webbers skuldersmerte.
Artritis. Bursitis. Noget med gamle-itis.
Jeg venter på brystrøntgen af min ankelfraktur. Kaffe!
Alex taler ikke med mig, efter jeg pressede på med hans far.
- Har du talt med Shane? - Jeg håber, at det blæser over.
- Han har en stor tumor i hjertet. - Nej...
Han har brækket anklen.
- Godt. - Alt vel?
- Hvorfor? - Vi havde jo en test med Mickey.
Det var en succes, men han spurgte efter dig.
- Fik du ikke min sms? - Der stod "kommer ikke".
Godt. At flytte hjem igen gav mig lyst til... at flytte hjem igen.
Jeg vil fokusere på det, jeg kan. Jeg kan alt med brusk.
- Jeg forlader projektet. - Det er dit. Jeg kan ikke overtage.
- Meredith og jeg har jo travlt. - Vi dropper det. Ingen skade er sket.
- Sig det til Mickey. - Han klarer sig.
Bare sæt en skinne på anklen.
- Han klarer sig ikke. Han kan dø. - Ja.
- Jeg klarer ikke det her. - Gjorde du det her?
- Hvem ødelagde det? - Jeg tabte det.
- Dr. Yang, vil du se på det her? - Hold da op.
- Det er slemt, ikke? Shane, ikke nu. - En stor AVM i venstre kammer.
Den trykker nok mod klappen. Uden behandling dør han.
Han havde brækket anklen. Nu skal jeg fortælle, at han er døende.
Jeg kan se på blodtallene, og så fortæller vi det sammen.
Mange tak. Det er altså en labyrint.
- Er det dr. Robbins? - Ja. Og du er?
- Dr. Robbins? Emma Marling. - Du skal observere.
- Og jeg skal assistere, håber jeg. - Der er nok for lidt plads, Murphy.
Næste gang? Vi skulle lige til at køre Erin op.
Murphy, viser du hende, hvor vi har tøjet?
- Kirurg på besøg? - Ja, hun forsker i teratomer.
Og hun er lækker. Det er godt, at jeg kan være anstandsdame.
Må vi ikke spøge om det endnu?
Vi ses derinde.
- Her. - Mors dagbog. Hvor fandt du den?
Webber sendte mig hjem efter dem. Jeg skal diagnosticere hans skulder.
- Hvad var det om? - Midler. Jeg vakler mellem ischemi...
Og et portalveneprojekt, som min mor startede.
- Tag det! - Jeg vil ikke udnytte hendes navn.
Jo da. "Genial kirurg afslutter genial kirurgmors forskning."
- Invester i dit varemærke. - Er jeg en sodavand?
- Jeg investerer i mig selv. - En god grund til... at lade være.
Shane! Værsgo.
- Nyd den. - Du fatter ingenting...
- Er det Mickeys scanning? - Ja.
Dr. Shepherd, gør det noget, hvis jeg skifter speciale?
Jeg bad jo om dig.
Det der skete med dig og Brooks... Jeg var uretfærdig mod dig.
- Får jeg Brooks' plads? - For fanden...
Det var derfor, vi ikke så nogen aktivitet. Han har et gliom.
- Kan du behandle det? - Jeg kan prøve med lim.
Vi bruger det ved AVM. Limen størkner i årerne-
- så blodtilførslen til tumoren stopper. Men nej, det er for farligt.
- Kan du operere? - Det gør mere skade end gavn.
Det er en livsfarlig masse, en venøs karmisdannelse.
Uden behandling er prognosen dårlig.
Ja, jeg har været døende af den længe.
- Vidste du det, men sagde ingenting? - Undskyld, vi nåede jo ikke flyet.
Den kan ikke opereres. Han fik diagnosen forrige år.
Den er dødelig. Hvad kan man gøre?
- Vi sagde op og begyndte at rejse. - Ja, vi prøvede alt.
Vi rejser rundt og prøver at leve, men der endnu er tid.
- Prøvede din læge med radioterapi? - Ja, det prøvede vi.
- Coils? - Ja, det virkede ikke.
- Og sklerosering. - Transplantat? Der er jo mange...
Søde ven, jeg ved, at det er svært.
Det var det også for os. Bare giv slip på det.
Der er ikke noget, jeg kan gøre.
- Vi må bare krydse fingre. - Vi fortsætter vel med projektet?
- Hvorfor ikke? - Tumoren kan påvirke resultatet.
- Hvad nu hvis du fjerner den? - Ja, men...
Så fjern den. Projektet er jo så godt.
- I morges var jeg så... - Det er for farligt.
Vi fjerner sensorerne...
- Og hvis jeg ikke tillader det? - Hvilket?
Du må ikke fjerne sensorerne, hvis du ikke fjerner tumoren.
- Jeg er nødt til at tage dem ud. - Beklager. Det tillader jeg ikke.
Du gør ikke derind uden at fjerne tumoren.
- Redskaberne er for store i utero. - Vent lidt, Emma.
Alex, hvad gør du, hvis du kyssede lidt med en, og hun så klæber?
- Ved du, hvem der er sådan? Leah. - Er hun?
Vi havde sex et par gange. Hun går fra 0 til forelsket på 7 sekunder.
Jeg har aldrig følt det sådan. Siger jeg det, så bliver der ballade-
- for mig og for den anden person og måske for hele hospitalet.
- Spørg ikke. - Kan det være hjertet?
- Hvad? - Webbers skulder.
- Har du talt med Alex? - Han flygter.
Han dropper dig nok. Han går snart i seng med en anden.
- Hvorfor limer du mit krus? - Det er Shepherds. Hvad skete der?
- Hun blev skræmt af en tumor. - En skræmmende AVM.
Den er inoperabel. Han og konen prøver at leve i nuet.
- Hvad med lim? - Hvilket?
Undskyld. Til AVM'en. Dr. Shepherd ville bruge lim til sin AVM.
- Har man prøvet det i hjertet? - Ikke hvad jeg ved af, så... nej.
Det virker i hjernen, fordi årerne er så små. Her er de enorme.
- Mener du, at det ikke vil virke? - Nej... det kræver vildt meget lim.
Jeg mener, at limen ikke virker, og han kan dø under operationen.
- Holder han sensorerne som gidsler? - Du må tale med ham.
Det er Mickey. Han skifter nok mening.
Du vil ikke fortælle, at du er hoppet af projektet.
Og du vil ikke fortælle hvorfor.
- Hvorfor? - Du startede projektet for Arizona.
Du mistede interesse for begge dele. Du lader privatlivet påvirke dig.
Du gør det samme. Du vil bruge mere tid på børnene.
- Det er noget helt andet. - Hvorfor?
Fordi du vil støtte din kone, og jeg vil glemme min?
- Jeg ved, hvordan det føles. - Nej.
Det kører for jer. I har fået alle brikker på plads.
Jeg troede, at vi også havde det...
...men nu skal jeg klare mig selv.
Bare giv mig lidt tid.
Jeg taler med Mickey.
Nu har jeg lige nogle spørgsmål.
- Spiller du tennis? - Åh, nej.
Plejer du at bære tunge ting med din skadede arm?
- Jeg har ligget her i en måned. - Jeg prøver at være grundig.
Har du dyrket sex, som...
Den springer jeg også over.
Den er vist gal med signalet. Sir...
- Nå... - Det er ikke tennissen eller hjertet.
Tænk over det. Tag den med, når du går.
Hold op. Det har jeg ikke tid til.
"Ischemiske skader ved thoraxtraume"?
- Hvad skete der med portalvenen? - Min mors forskning er forældet.
Vi bruger stamceller nu. Og jeg vil ikke sammenlignes med hende.
Hun var intelligent. Der findes værre skæbner.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kommer videre med det. Eller printer.
- Er alt i orden? - Vi har lavet blodkar i 3D-printeren.
- Ja. - Men ingen har printet en portalvene.
Det har man aldrig gjort. Man plejer at bruge limen i hjernen-
-men jeg vil bruge den i dit hjerte.
- Hvad mener du? - Det kan redde dit liv.
- Det er da forfærdeligt. - Hvilket?
Da vi fik diagnosen, solgte vi alt, tømte vores konti-
-og lånte alt, hvad vi kunne.
Vi tog til Europa, Indien, Marokko... Vi lejede en ø.
- Vi prøvede at være vægtløse. - 11 gange.
- Ben købte en båd. - Som vi sprang i luften.
- Vi skylder hundrede tusinder væk. - Hvordan vil I betale det?
- Med livsforsikringen. - Ben har planlagt alt.
- Undtagen at jeg overlever. - Men alligevel...
Vi må da prøve. Ikke?
Vent. Hvad er risikoen?
Som sagt er det aldrig blevet prøvet før.
Kan jeg dø? Kan jeg dø på operationsbordet?
- Det er muligt. - Så er der alligevel håb.
Jeg vil have udstyret på plads til en sternotomi.
Der kan ske hvad som helst.
- Hvor meget lim skal vi bruge? - Ingen anelse. Tag det hele.
- Hvor er min mors dagbog? - Hvad?
- Den sorte bog jeg gav dig. - Jeg gav den til Edwards.
- Hvad? - Vil du hjælpe mig?
Hvorfor skal Bosco med en brækket ankel have en hjerteoperation?
- Du kan ikke ændre... - Kardiologen kaldte det inoperabelt.
- Hvad så? Hvem bad du om råd? - Dr. Yang.
- Hvad? - Undskyld, jeg glemte min telefon...
- Hvad foregår der her? - AVM i hjertet. Behandles med lim.
Den lim man bruger i hjernen? Har nogen brugt den i hjertet før?
Tak. Nej, faktisk ikke.
- Ved du, at det vil virke? - Nej.
Jeg er imponeret. Nosser af stål. Det ville jeg gerne se.
Jeg er Cristina. Cristina Yang. Bare så du ved det.
Ja, vi har mødt hinanden et par gange. Emma Marling.
Ja, jeg mener, at jeg er Owens...
...ekskone.
Ja... Ja. Lige præcis.
Det ser sejt ud. Jeg vil gerne høre, hvordan det gik.
Vi ses.
- Vil du ikke sige farvel? - Jo da... vi ses.
Gør vi?
- Sikkert ikke. - Ser du en anden?
- Er det derfor? - Nej.
- Hvad er det så? - Det vedkommer ikke dig.
Det er mellem mig og Shepherd.
Mickey... Mickey.
- Se på mig. - Så vinder rumvæsenerne.
Operationen kan slå dig ihjel.
Jeg har aldrig fortalt, hvordan jeg blev lam.
Du var med i et biluheld.
Jeg forårsagede et biluheld.
Jeg var fuld og kørte ind i en anden bil.
Jeg dræbte to teenagepiger. Lindsey og Cheryl.
Der sad jeg som en grønsag og kunne ikke gøre noget-
- udover at tænke på det, jeg havde udsat deres pårørende for.
Jeg har folk, som tager sig af mig.
De mader mig, barberer mig og vasker mig. Det fortjener jeg ikke.
Jeg fortjente at dø i den bil.
Og i ni år ønskede jeg det hver dag.
Da du spurgte, om jeg ville gøre det her...
Da jeg fik en chance for at gøre noget, som kunne være positivt...
...da følte jeg for første gang, at jeg var noget værd.
Hvis jeg dør, vil jeg skænke min hjerne til forskning.
Lad mig hjælpe jer. Vil du ikke nok?
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
- Det er jo dig. Det samme som i går? - Ja, tak.
Du må kunne lide bandet.
- Det er en dårlig idé. - Men alligevel rigtig.
Mickey har intet at tabe.
Godt. I morgen tidlig. Nej, det går ikke.
Bailey skal undersøges, og jeg skal operere.
Zola og jeg skal til dans. Så det skal være i aften.
- Zola, I skal tilbage til børnehaven. - Jeg tager dem.
Jeg klarer det. Kom, min ven.
- Tilkald dr. Ross. - Fint.
- Mere lim. - Der er snart ikke mere.
Hent mere. Jeg skal fylde det helt op.
Kateteret sidder fast. Det klistrer så hurtigt.
- Må du rive så hårdt i det? - Skal jeg lade det sidde?
Godt... nu fik jeg det løs.
- Hvordan fandt du på det her? - Det ved jeg ikke rigtig.
Du er fuld af overraskelser, din haj. Innovativ og ambitiøs.
Har du flere hemmeligheder?
- Hvad tror du, at du finder? - Hvis hjertet ikke fejler noget...
Så kan det bare være overført smerte, måske fra mellemgulvet...
- Du behøver ikke et røntgenbillede. - Bravo.
Du skal have en ultralyd.
Jeg er ikke gravid.
- Tilkald dr. Edwards. - Jeg skal bruge en ultralyd.
- Er du gravid? - Nej, jeg skal bruge maskinen.
- Har du set Edwards? - Tror Alex, at jeg er gravid?
Jeg har altså også sådan et krus.
- Hvor pokker har du været? - Jeg troede, at du var gået.
- Du kan assistere her. - Det vil jeg helst ikke.
Shane, drop det nu. Du er ingen trøstepræmie.
Du fortjener at være her. Brooks havde talent, men...
Jeg vil ikke arbejde med dig. Kan jeg sige det tydeligere?
Nej, det kan du nok ikke.
Så gå.
Tiden vil vise, hvordan det gik, men vi skadede ikke hjertet.
Indtil nu ser det ud til, at AVM'en ikke vil vokse mere.
Mener du... at jeg vil overleve?
- Ja. - Åh, gud...
Ben... min skat, det skal nok gå.
Jeg ved, at det er mange penge, men verden er sjovere, når du findes.
Når vi bare har hinanden, så løser alt sig.
- Vi er færdige. Vi er kriminelle. - Vi kommer nok i fængsel.
- Vi er på røven. - Ja, som en billig luder...
Yang! Det er min brækkede ankel. Sig, når du tager mine patienter.
- Hvad er der sket? - Jeg reddede hans liv.
Godt gået, men du burde have sagt det.
Jeg fandt på løsningen. Ikke dig.
Hvis du er vred over det, der skete...
Jeg er sammen med Jackson. Det vil ikke gentage sig.
- Hvad taler du om? - Du kyssede mig.
Nå... vi var oprevede, og det skete bare.
- Jeg er ked af, hvis du troede... - Nej.
- Du taler stadig om det. - Hvad er der sket med dig?
- Hvad hvisker I om? - Ingenting.
Godt, det er Arizona Robbins, men I må ikke sige det til nogen.
- Robbins? - Er du nu lesbisk?
Shane, det er en flydende skala. Bare sæt mærkaten "forelsket" på mig.
Murphy!
- Undskyld. De fik det ud af mig. - Det er mig, der undskylder.
Jeg må hellere være direkte. Det burde ikke være sket.
Jeg følte mig ensom. Det var fint, men det var bare en engangsting.
Du må ikke forvente mere.
Godt. Du skal ikke undskylde. Det var forkert af mig.
Når jeg endelig åbner mig, så bliver jeg ofte lidt overvældende.
Det her er sket før. Og med dig...
Jeg har altid beundret dig, både som kirurg og person.
At du tænkte på mig...
Jeg lagde for meget i det. Jeg beklager.
- Leah... - Tak, fordi du forstår det.
Gin med is. Skal jeg betale? Normalt får bandet gratis sprut.
- Jeg tager den. - Tak.
- Jimmy Evans. - Hej.
Jeg kender dig.
- Jeg har været her nogle gange. - Nej, fra et andet sted.
Hold da op.
- Du er læge på hospitalet. - Skyldig.
- Hvad lokkede dig herhen? - Dig. Eller din musik...
- Jeg kan godt lide Albert Collins. - Du er cool. Spiller du selv?
Min far prøvede at lære mig det, men han gav op.
Synd. Du kunne være endt her. I stedet for at redde liv-
- kunne du have spillet 70 år gamle sange for fire folk i et askebæger.
- Hvad for en slags læge er du? - Pædiatriker. Børnekirurg.
Sådan en mødte jeg engang. Det var mit livs værste nat.
Min søn var to år gammel, og et jordbær satte sig fast i hans hals.
Han blev helt blå. På hospitalet fik de gang i hans vejrtrækning-
- og børnekirurgen fik jordbærret ud. Det reddede min søns liv.
Det reddede også mit liv. Uden min søn havde jeg ikke overlevet.
- Jeg er glad for, at det endte godt. - Ja. Gudskelov at I findes.
Hvor er han nu? Hvor er din familie?
Det er indviklet.
Alle er gået. De kom vist for at høre mig.
Ja... jeg bør også gå.
Jeg har en ekstra guitar. Vil du jamme lidt?
- Nej, jeg har ikke spillet længe. - Ingen kan høre, hvor elendig du er.
- Kom nu. Det bliver sjovt. - Jeg kan ingen sange.
Hvad med dem din far lære dig? Måske kender jeg en af dem.
Hører jeg forandringer i pulsen? Skru op for lyden.
- Sådan. - Mere mannitol.
- Pulsen er uregelmæssig. - Stille.
Giv ham modgiften. Jeg tjekker opkastningsrefleksen.
Nej, Mickey. Kom nu.
Jeg kan ikke se nogen hjerneaktivitet.
Der er... en pseudocyste ved bugspytkirtlen. Bang!
- Sagde du "bang"? - Det var jo overført smerte.
Det tydede på irriteret mellemgulv, hvilket var ulogisk.
Du har væske omkring bugspytkirtlen, så jeg tænkte-
- at noget irriterede mellemgulvet og bang.
En pseudocyste ved bugspytkirtlen.
Du bør droppe det smil, inden du fortæller patienten det.
Åh, undskyld. Jeg glemte, at det er dårlige nyheder.
Du griner...
Endelig føler jeg, at jeg er i gode hænder.
Flot arbejde, Wilson. Du fandt kilden.
Jeg valgte min mors forskning, men ikke af den grund du nævnte.
- Ikke nu. - Jeg rider ikke på hendes succes...
Men jeg deler hendes lidenskab. Måske fik jeg den af min mor.
Din far fik da lært dig noget.
Er alt i orden?
Det er en god melodi. Den vækker gamle minder.
Hvis man ikke er forsigtig, så indhenter de gamle fejl en.
Jeg lærte min dreng at spille guitar, men jeg burde ikke have givet op.
- Det tænker han nok også. - Man kan ikke ændre det, der er sket.
Må jeg vise dig et billede af min søn?
Har du et på dig?
Det er Nicky.
Han var fem år dengang. Han er 12 nu.
Hans mor, Naomi, er fra Japan.
- Hvor bor de? - I det sydlige Florida.
- Jeg har ikke været der i flere år. - Du gør det igen og igen...
- Hvad mener du? - Gør ham en tjeneste. Bliv væk.
Lad ham vokse op uden at kende dig.
- Hvad fanden...? - Han har det bedre uden dig.
Hvad er der med dig?
- Vi hyggede os jo lige. - Jeg beskytter din søn.
Du kender mig ikke, så tal ikke om min dreng.
Skrid med dig.
- Nu kan han hjælpe mange andre. - Tror du?
Ja, han ville være taknemmelig. Du gjorde det, han ønskede.
Jeg dropper ikke projektet. Ja, jeg gjorde det for hendes skyld.
Nu gør jeg det for en masse folk, som jeg ikke kender. Og for Mickey.
Jeg kunne godt bruge din hjælp.
Vi er kun begyndt at forstå omfanget af hjernens koblinger.
Hvor langt de når. Hvor dybt de stikker.
Jeg er vist holdt op med at eksistere.
Jeg skabte historie i dag. Jeg opererede det inoperable.
Jeg reddede en mand fra den sikre død... og ødelagde hans liv.
Og Owen virker så glad sammen med hende Marling-
- som han ikke engang har nævnt mig for.
Det er, som om de seneste år slet ikke fandt sted.
Og papirautomaten ser mig ikke. Jeg står og vifter som en idiot.
Undskyld, hvad sagde du?
- Hvad laver du? - Skriver en ansøgning om midler.
- Har du valgt et projekt? - 3D-print af portalvener.
Det er da sejt. Hvordan vil du...
Stop. Det var derfor, jeg ikke sagde noget.
Jeg har både karriere og familie. Jeg vil ikke høre: "Det kan du ikke."
- Det har jeg ikke sagt. - Jeg har altid støttet dig.
Nu har jeg behov for din støtte. Du bør jo hjælpe mig.
Men i sidste uge modarbejdede du mig, fordi jeg har et barn.
Du har aldrig tid til folk, som vil noget andet end du.
Men hver kobling er vigtig. Hver kobling er afgørende.
Jeg skal gøre det her færdig.
Når en af dem ikke virker, så skyldes det oftest en skade.
Jeg fatter det ikke. Ser du en anden, eller tror du, at jeg er gravid?
Jeg prøvede at finde kilden. Det er din far.
- Jeg sagde... - At jeg ikke måtte tale om det.
- Hvis jeg tager fejl... - Det gør du ikke. Vær stolt.
Jeg kunne slippe ham, men du troede, at jeg ville fortryde det.
Tak. Jeg vidste ikke, at jeg stadig kunne have det så dårligt.
Netværket af koblinger får os til at handle og træffe valg.
Indimellem imod vores vilje...
Hvad laver du?
Men det er ikke tilfældigt. Det er et kort over den, vi er.
Fik du min sms?
- Undskyld. Jeg måtte blive færdig. - Også jeg. De er lige faldet i søvn.
- Nu? Det er jo så sent. - Ja... jeg gjorde mit bedste.
- Det her går ikke. - Nej.
- Vi kan ikke få brikkerne på plads. - Jeg ved ikke hvordan...
Det gør jeg. Jeg vil bruge mere tid på forskning.
Torres og jeg gjorde store fremskridt i dag.
- Du vil arbejde mere. - Nej, mindre.
Det er et vigtigt år for dig. Du har brug for tid.
Jeg har haft mit vigtige år. Jeg kan fokusere på forskning-
- hygge med børnene og give dig tid til at få et godt år.
Det er jeg ikke vild med. Jeg vil ikke blive som min mor.
Du er ikke din mor. Det ved du godt.
Vi kæmper for at forstå os selv... for at lægge puslespillet.
- Det føles uretfærdigt. - At passe dem er ikke trøstepræmien.
Det er hovedgevinsten. Måske får du et år med dem senere.
Når Zola dater. Det vil jeg ikke opleve.
- Jeg elsker dig. - Det bør du også.
- Du får det sjovere end jeg. - Ja.
- Der er det jo. - Er det vores?
Når alle koblingerne fungerer.
Når alle brikkerne... passer sammen.